napsal Řezníček z Brna
KRONIKA ZÁNIKU EVROPY 1984 – 2054
Autor knížky: Vlastimil Vondruška
Vydalo nakladatelství: MOBA 2019
Počet stran: 779 (!!).
Není to tak dlouho, co byl na internetu záznam z tiskové konference Andrej Babiše, který mluvil o budoucnosti Evropy a v ruce držel tlustou knihu Kronika zániku Evropy.
Expremiér doporučoval tuto knihu jako reálnou předpověď budoucích dějů v Evropě.
Zda-li Babiš tuto tlustou knihu o takřka osmi set stranách celou přečetl nevím, já ale ano a musím říct, že za posledních nejméně deset let nic lepšího nebylo na knižním trhu v Česku vydáno.
Autor vypráví o osudech rodiny Wagnerů, kteří prožívají prudký úpadek evropské civilizace.
Román je rozdělen na části přítomnost (1984 – 2019) a budoucnost (2019 – 2054). kde autor popisuje rok po roce další vývoj v Evropě.
Zakladatel rodu Wagnerů Adam je sociolog a odborník na Orwelovo dílo. Protože předpovídá rozpad moderní Evropy dlouho dopředu, začíná budovat chráněné sídlo, za jehož hradbami se chtějí bránit až dojde k naprostému rozvratu Evropy.
Ten rozvrat poměrně rychle přichází a nejedná se jen o hluboké hospodářské krize, ale především občanské války, vznik islámských států v Evropě a celkový obrovský zmatek, který zachvátí Evropu, včetně obrovských vln násilí.
Je zajímavé, že období 2019 – 2024, které teď prožíváme a které autor pouze predikoval se cele naplňuje. Pokud by Vondruškova predikce vyšla na pouhých 30% tak potom chudáci naše děti a vnuci.
Přestože kniha má skoro osm set stran, je nesmírně čtivá a nepřeskočil jsem ani stránku.
Bohužel ti, kteří rozhodují o budoucím vývoji Evropy ji na 100% číst nebudou.
Knihu řadím bez přehánění mezi literární poklady a za mne Vondruška dokázal, že je naší současnou absolutní spisovatelskou jedničkou.
A teď pár zkrácených ukázek z knížky:
Jak predikoval autor v roce 2019 vývoj na Ukrajině:
Ukázka z knížky:
Zprávy z tisku: Nejdůležitější události Ukrajinské krize v roce 2029
Dne 6. dubna schválil ukrajinský parlament mimořádně daně pro vzbouřené separatistické oblasti na východě země.
Dne 10. dubna schválil doněcký a luhanský parlament zákon, že Kyjev má uhradit všechny škody, způsobené ukrajinskými vojáky na území těchto gubernií.
Dne 13 .dubna oznámil Kyjev záměr vojensky obsadit oblasti Doněcka a Luhanska, které jsou podle nich stále součástí Ukrajiny a jednostranný krok tamní politické reprezentace označila vláda za vlastizradu.
Dne 15. dubna požádala Doněcká republika o připojení k Rusku.
(konec ukázky)
Vondruška v roce 2018, kdy knihu psal přesně predikoval vývoj na Ukrajině (pouze se o několik let spletl, události přišly dříve) v dalších kapitolách knihy je pak popisován finanční a vojenský bankrot Ukrajiny….
Ukázka z knížky:
Rok 2030 – srpen
Už na začátku léta bylo zřejmé, že se zásobováním základními potravinami budou koncem roku v celé zemi problémy.
V Africe pokračovala už třetím rokem sucha, která přinesla hladomory.
De nejhůře postižených zemí proudila humanitární pomoc.
Jenže i zásoby bohatých zemí měly své hranice a na mezinárodních trzích se začaly potraviny zdražovat.
Navíc ani v Evropě se na mnoha místech neurodilo.
Všechny tyto problémy se promítly i do běžného života Evropanů.
Kromě několika milionu hladovějících uprchlíků ze subsaharské Afriky, kteří nejrůznějšími způsoby pronikali na území Evropské unie a bylo třeba je živit, musela většina zemí řešit demonstrace vlastních obyvatel proti přílivu migrantů a proti zdražování.
Ani počasí západní Evropě nepřálo.
Po chladném a suchém jaru přišlo mokré léto.
Statistiky Eurostatu varovaly, že se oseté plochy radikálně zmenšují, protože Brusel už nemá dost peněz na dotace zemědělské výroby.
Zemědělci odmítali vyrábět víc, než kolik jim Evropská unie přispívala.
Sebe a své rodiny uživili, ale na trh dodávali stále méně a méně produktů.
Ukrajina sama hladověla a Rusko se vzhledem na pokračující sankce rozhodlo vyvážet do Indie a na Přední východ.
Evropa se ocitla před hrozbou, kterou už více než dvě století neznala…
Stále hlasitěji se hovořilo o blížícím se hladomoru.
Kdo měl peníze, nakupoval zásoby, takže v obchodech stály dlouhé fronty a většina prodejen omezila prodej maximálně na dva kusy od jednoho druhu zboží.
V Čechách bylo počasí o něco příznivější než v západní Evropě, ale přesto i tady hrozil hlad.
Ekologická politika prosazovaná Evropskou unii a Stranou zelených, usilovala o revitalizaci krajiny na základě dotací na útlum zemědělství a obnovu přirozeného biotopu.
Kromě toho se stále zvětšoval tlak na pěstování řepky a její přidávání do pohonných hmot.
(konec ukázky)
Jak na tuto situaci reagovali hlavní hrdinové rodina Wágnerů.
K jejich obrněné tvrzi přináležely rozsáhlé polnosti a lesy a tak dokázali vypěstovat potraviny pro celou komunitu žijící v tvrzi a přilehlém okolí.
Jenomže museli čelit nájezdů ozbrojených tlup, které z důvodu hladu vyrážely na loupeživé výpravy a sklízely celé pole.
Tak vedle hospodářské činnosti musela tato komunita vybudovat nejen vlastní obranný systém okolo tvrze a přilehlých pozemků, ale především vybudovat plnohodnotnou soukromou armádu, která chránila obyvatele komunity, čítající několik stovek lidí a jejich majetky.
Vznikl tak doslova stát ve státě, připravený čelit hrůzným událostem, které se děly v celé Evropě…
Ukázka z knížky:
Rok 2037 – listopad
Představte si, co si ti muslimští všiváci zase vymysleli, rozčiloval se tchán zemřelého Erika.
Byl to podsaditý sedlák s plavými kníry, tvářemi prokvetlými žilkami a červeným nosem jako každý správný vinař z Porýní..
Jmenoval se Dietmar a na usedlosti hospodařil jeho rod od středověku.
Pití vína prý uráží jejich proroka, a tak nám vláda zakázala pěstovat vinnou révu.
Letošní vinobraní bylo poslední.
Vinice musíme zrušit a v příštím roce máme pěstovat žito a brambory.
My, v Porýní!!
Některé vinice zakládal už císař Karel Veliký.
Budete se bránit? zeptal se Sven Lundberg.
A jak asi? vybuchl Dietmar.
Sedláci jsou naštvaní, ale jak se máme bránit.
Máme jenom vidle a pěsti.
Poslali jsme stížnost do Berlína, ale stejně se nás nikdo nezastane.
Ale i kdyby, muslimové se budou stejně dělat co chtějí.
Takže zrušíš vinice?
Mohou mi nařídit, abych je přestal obdělávat.
Ale nic víc!
Prostě je nechám svému osudu.
Ať zplaní, zmrznou, uschnou..
Ale moje ruka je ničit nebude.
Jen pitomci, jako jsou ti všiváci v Baden – Bádenu si mohou myslet, že jeden rok zrušíš vinici a druhý rok máš úrodné obilné opile.
Víte, co si ještě vymysleli?
Je sucho a málo píce, s dobytkem jsou potíže.
Proto se zdražuje hovězí maso a mléko.
Dostali jsme nařízeno místo krav chovat velbloudy.
To si děláš legraci?
Vůbec ne, jejich studie tvrdí, že s ohledem na změnu klimatu je to ideální řešení.
Buď rád, že nemusíš místo vinné révy pěstovat olivové palmy, ušklíbl se Lunberg.
Jak se ale budeš živit?
Něco mám našetřeno, pár let z toho vyžiju.
Ve sklepě mám uloženo pět sudů vína.
Zalezu tam a denně se namažu.
A až umřu, prosím Tě, abys moji usedlost podpálil.
(konec ukázky)
Jak dopadl pěstitel vína?
Jeho starosti byly předčasné.
Pět dnů po tomto rozhovoru jej našli doma i s manželkou zavražděné a dům i sklepy s vínem vydrancované..
Poměrně velká část knihy se věnuje vývoji v Německu.
Vznikne Islámská německá republika, od které se odtrhnou Sasko a Bavorsko a vznikne tam občanská válka. Protože Německo bude čelit vlnám muslimských přistěhovalců, začnou Němci prchat do Sudet a vznikne nejprve politický a pak i vojenský tlak na připojení Sudet k Bavorsku a Sasku. Německá armáda tak znovu vstoupí do Čech, jako tomu bylo 15. března 1939….
Jak se situace v Evropě zhoršovala útoky na klumpenštejnské panství (tak se tvrz a okolí jmenovala) zesilovaly a o tom další ukázka.
Ukázka z knížky:
Nešlo však o velké ozbrojené bandy zločinců, ale o nevelké skupinky lidí, možná i ze slušných rodin, kterým šlo jen o to sehnat něco k jídlu.
Uplynulá zima byla nejhorší, jakou lidé pamatovali.
Válka v Německu, mezi islámskou a neislámskou částí a definitivní porážka Ukrajiny Ruskem způsobily kolaps v zásobování.
Vlastní české zemědělské nebylo schopno zajistit potraviny pro všechny obyvatele, i kdyby bylo dobré počasí.
Evropská unie ho ve jménu podpory francouzských a polských zemědělců tak dlouho systematicky likvidovala, až jeho kapacity nestačily poptávce.
Jenže poptávce nestačilo ani zemědělství francouzské, německé a španělské, protože tisíce rolníků opustily své statky a jejich noví muslimští majitelé si nedokázali s výrobou v podmínkách evropského klimatu poradit.
Evropa hladověla a jediný trh, kde by se dalo obilí a další potraviny koupit byl ruský.
Brusel však zarputile vyhlašoval další sankce na Moskvu pro její postup vůči Ukrajině.
A tak Rusko vyváželo do celého světa s výjimkou Evropy.
Ani dodávky ze Spojených států nemohly situaci zachránit, protože tamní potraviny byly drahé a jejich export byl podmíněn nákupen zbraní od amerických zbrojařských firem.
Zkrátka toto je super kniha na otevření očí, v tom má Andrej Babiš pravdu.
Bohužel realita je taková, že většinovou společnost nezajímá ani budoucnost Evropy, dokonce ani přítomnost.
Ale protože čtenáře KOSY pokládám za elitu, dal jsem si tu práci a prezentaci této knížky jsem pro ně zpracoval.
A teď už jen doporučuji zajít do místní knihovny a knihu si zamluvit, protože 100% ji nenajdou v regálu pod písmenem V, je o ní velký zájem.
Léto ještě nekončí a k létu patří dobrá knížka….
Příspěvek byl publikován v rubrice Hosté se štítky tip na dobrou knížku. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.